Översatt av: Yngve Frisk (Enligt Svenska Bibel 2000)
I begynnelsen fanns Ordet,
och Ordet fanns hos Gud,
och Ordet var Gud.
Det fanns i begynnelsen hos Gud.
Allt blev till genom det,
och utan det blev ingenting till av allt som finns till.
I Ordet var liv,
och livet var människornas ljus.
Och ljuset lyser i mörkret,
och mörkret har inte övervunnit det.
Det kom en man som var sänd av Gud,
hans namn var Johannes.
Han kom som ett vittne för att vittna om ljuset,
så att alla skulle komma till tro genom honom.
Själv var han inte ljuset, men han skulle vittna om ljuset.
Det sanna ljuset,
som ger alla människor ljus, skulle komma in i världen.
Han var i världen,
och världen hade blivit till genom honom,
men världen kände honom inte.
Han kom till det som var hans,
och hans egna tog inte emot honom.
Men åt dem som tog emot honom
gav han rätten att bli Guds barn, åt alla som tror på hans namn
som har blivit födda inte av blod, inte av kroppens vilja,
inte av någon mans vilja,
utan av
Gud.
Och Ordet blev människa
och bodde bland oss,
och vi såg hans härlighet, en härlighet som den ende
sonen får av sin fader, och han var fylld av nåd och sanning.
Johannes vittnar om honom och ropar:
Det var om honom jag sade:
Han som kommer efter mig
går före mig,
ty han fanns före mig.
Av hans fullhet har vi alla fått del,
med nåd och åter nåd.
Ty lagen gavs genom Mose,
men nåden och sanningen
har kommit genom Jesus Kristus.
Ingen har någonsin sett Gud.
Den ende sonen, själv gud
och alltid nära Fadern,
han har förklarat honom för oss.
Och detta var Johannes vittnesbörd när judarna i Jerusalem sände präster
och leviter för att fråga honom: Vem är du?
Han bekände och förnekade inte, han bekände:
Jag är inte Messias. Vad är du då?
Är du Elia? Nej, det är jag inte.
Är du Profeten? Nej.
Vem är du?
Vi måste ha ett svar åt dem som har skickat oss.
Vad säger du om dig själv?
Han sade:
Jag är en röst som ropar i öknen:
Gör vägen rak för Herren, som profeten Jesaja har sagt.
Också några fariseer hade sänts ut,och de frågade honom:
Varför döper du då, om du inte är Messias och
inte heller Elia eller Profeten?
Jag döper med vatten.
Mitt ibland er står en som ni inte känner,
han som kommer efter mig.
Jag är inte värdig
att knyta upp remmen på hans sandaler
Detta hände i Betania på andra sidan Jordan,
där Johannes döpte.
Nästa dag såg han Jesus komma, och han sade:
Där är Guds lamm
som tar bort världens synd.
Det är om honom jag har sagt:
Efter mig kommer en som går före mig,
ty han fanns före mig.
Jag kände honom inte,
men för att han skall bli sedd av Israel
har jag kommit och döper med vatten.
Och Johannes vittnade och sade: Jag har sett
Anden komma ner från himlen som en duva och stanna över honom
Jag kände honom inte, men han som
sände mig att döpa med vatten sade till mig:
Den som du ser Anden komma ner och stanna över,
han är den som döper med helig ande.
Jag har sett det, och jag har vittnat om
att han är Guds utvalde.
Nästa dag stod Johannes där igen med två av sina lärjungar.
När Jesus kom gående såg Johannes på honom och sade:
Där är Guds lamm.
De båda lärjungarna hörde vad han sade
och följde efter Jesus.
] Jesus vände sig om, och då han såg att de följde honom
frågade han vad de ville.
Rabbi,var bor du?
(det betyder mästare)
Följ med och se!
Det var sent på eftermiddagen.
De gick med honom och såg var han bodde
och stannade hos honom den dagen.
Andreas, Simon Petrus bror,
var en av de två som hade hört Johannes ord och följt med Jesus.
Han träffade först sin bror, Simon, och sade till honom:
Vi har funnit Messias.
(det betyder Kristus)
Han tog med honom till Jesus.
Jesus såg på Simon och sade:
Du är Simon, Johannes son.
Du skall heta Kefas.
(det betyder Petrus).
Nästa dag tänkte Jesus bege sig därifrån till Galileen.
Då träffade han Filippos.
Han sade till honom:
Följ mig!
Filippos var från Betsaida, från samma stad som Andreas och Petrus.
Filippos träffade Natanael och sade till honom:
Vi har funnit honom som det står om i Moses lag
och hos profeterna,
Jesus, Josefs son, från Nasaret.
Kan det komma något gott från Nasaret? Följ med och se!
Jesus såg Natanael komma och sade om honom:
Där är en sann israelit,
en som är utan svek.
Hur kan du känna mig?
Innan Filippos ropade på dig såg jag dig under fikonträdet
Rabbi,
du är Guds son,
du är Israels konung.
Du tror därför att jag sade att jag såg dig under fikonträdet
Större ting skall du få se.
Sannerligen, jag säger er:
ni skall få se himlen öppen
och Guds änglar stiga upp och stiga ner över Människosonen.
På tredje dagen hölls ett bröllop i Kana i Galileen,
och Jesu mor var där.
Jesus och hans lärjungar var också bjudna till bröllopet.
Vinet tog slut,
och Jesu mor sade till honom: De har inget vin.
Låt mig vara,
kvinna.
Min stund har inte kommit än
Hans mor sade till tjänarna: Gör det han säger åt er
Där stod sex stora stenkärl för vattnet till
judarnas reningsceremonier;
vart och ett rymde omkring hundra liter.
Fyll kärlen med vatten
och de fyllde dem till brädden.
Sedan sade han: Ös upp och bär det till bröllopsvärden
och det gjorde de. Värden smakade på vattnet,
som nu hade blivit vin.
Eftersom han inte visste varifrån det kom
men det visste tjänarna som hade öst upp vattnet
ropade han på brudgummen och sade:
Alla andra bjuder först på det goda vinet och på det sämre när gästerna
börjar bli berusade. Men du har sparat det goda vinet ända till nu.
Så gjorde Jesus det första av sina tecken; det var i Kana i Galileen.
Han uppenbarade sin härlighet, och hans lärjungar trodde på honom.
Sedan gick han ner till Kafarnaum tillsammans med sin mor och sina
bröder och lärjungarna, och där stannade de några dagar.
Judarnas påskfest närmade sig, och Jesus gick upp till Jerusalem.
I templet
stötte han på dem som sålde oxar och får och duvor
och dem som satt där och växlade pengar
Han gjorde en piska av repstumpar och drev ut allesammans ur templet
med deras får och oxar.
Han slog ut växlarnas pengar
och välte omkull deras bord,
och till dem som sålde duvor sade han:
Bort med allt det här!
Gör inte min faders hus till en saluhall.
Och hans lärjungar kom ihåg att det står skrivet:
Lidelsen för ditt hus skall förtära mig
Judarna sade då till honom:
Vad kan du visa oss för tecken, du som gör så här?
Riv ner detta tempel, så skall jag låta det uppstå igen på tre dagar.
I fyrtiosex år har man byggt på det här templet, och du
skall låta det uppstå igen på tre dagar!
Men det tempel han talade om
var hans kropp.
När han sedan uppstod från de döda
kom hans lärjungar ihåg att han hade sagt detta,
och de trodde på skriften och på ordet som Jesus hade sagt.
Medan han var i Jerusalem under påskhögtiden
kom många till tro på hans namn när de såg de tecken han gjorde.
Men själv anförtrodde sig Jesus inte åt dem, eftersom han kände dem alla
och inte behövde höra någon vittna om människan.
Han visste av sig själv vad som fanns i människan.
Bland fariseerna fanns en man som hette Nikodemos
och var medlem av judarnas råd.
Han kom till Jesus en natt och sade:
Rabbi, vi vet
att det är från Gud du har kommit som lärare.
Ingen kan göra sådana tecken som du utan att Gud är med honom.
Sannerligen, jag säger dig:
den som inte blir född på nytt
kan inte se Guds rike
Hur kan någon födas när han är gammal?
Han kan väl inte komma in i moderlivet och födas en gång till?
Sannerligen, jag säger dig:
den som inte blir född av vatten och ande kan inte komma in i Guds rike.
Det som har fötts av kött är kött,
och det som har fötts av ande är ande.
Var inte förvånad över att jag sade att ni måste födas på nytt
Vinden blåser vart den vill,
och du hör den blåsa,
men du vet inte varifrån den kommer eller vart den far.
Så är det med var och en som har fötts av anden
Hur är detta möjligt?
Du skall vara lärare för Israel
och förstår inte det!
Sannerligen, jag säger dig:
det vi vet förkunnar vi, och det vi har sett vittnar vi om,
men ni tar inte emot vårt vittnesbörd.
Om ni inte tror när jag talar till er om det jordiska,
hur skall ni då kunna tro när jag talar till er om det himmelska?
Ingen har stigit upp till himlen
utom den som stigit ner från himlen: Människosonen.
Liksom Mose hängde upp ormen i öknen,
så måste Människosonen upphöjas
för att var och en som tror på honom skall ha evigt liv.
Så älskade Gud världen att han gav den sin ende son,
för att de som tror på honom inte skall gå under utan ha evigt liv.
Ty Gud sände inte sin son till världen för att döma världen utan för att världen skulle räddas genom honom.
Den som tror på honom blir inte dömd,
men den som inte tror är redan dömd,
eftersom han inte har trott på Guds ende sons namn.
Och detta är domen,
att när ljuset kom in i världen,
då älskade människorna mörkret mer än ljuset,
eftersom deras gärningar var onda.
Den som gör det onda avskyr ljuset och kommer inte till ljuset,
för att hans gärningar inte skall avslöjas.
Men den som handlar efter sanningen, han kommer till ljuset,
för att det skall bli uppenbart att han gör vad Gud vill.
Sedan gick Jesus och hans lärjungar till Judeen,
och där stannade han en tid med dem och döpte.
Också Johannes döpte; det var i Ainon
nära Salim,
där det var gott om vatten,
och folk kom dit och blev döpta.
Johannes hade nämligen ännu inte satts i fängelse.
Ett par av Johannes lärjungar kom att diskutera
reningsbruken med några judar,
Rabbi,
han som var tillsammans med dig på andra sidan Jordan
och som du vittnade om,
han döper nu själv, och alla kommer till honom.
Ingen får något som inte ges honom från himlen.
Ni kan själva vittna om att jag sade:
Jag är inte Messias utan har blivit utsänd att gå framför honom.
Brudgum är den som har bruden
Brudgummens vän,
som står och hör på honom, gläder sig åt brudgummens röst.
Den glädjen har nu blivit min helt och fullt.
Han skall bli större och jag bli mindre.
Den som kommer ovanifrån står över alla.
Den som kommer från jorden tillhör jorden
och talar jordiskt.
Den som kommer från himlen
vittnar om vad han har sett och hört,
och ingen tar emot hans vittnesbörd.
Den som tar emot hans vittnesbörd
erkänner därmed att det Gud säger är sant.
Ty den som Gud har sänt talar Guds ord;
Gud ger Anden utan att mäta.
Fadern älskar Sonen och har lagt allt i hans hand.
Den som tror på Sonen har evigt liv.
Men den som vägrar att tro på Sonen skall inte se livet,
utan Guds vrede blir kvar över honom.
När Jesus förstod att fariseerna hade fått höra att han vann fler lärjungar än Johannes och döpte fler
det var dock inte Jesus själv som döpte, utan hans lärjungar
lämnade han Judeen och begav sig på nytt till Galileen.
Han måste ta vägen genom
Samarien och kom där till en stad som hette Sykar,
inte långt från den mark som Jakob gav sin son Josef.
Där fanns Jakobs källa.
Jesus, som var trött efter vandringen,
satte sig ner vid källan.
Det var mitt på dagen.
En samarisk kvinna kom för att hämta vatten.
Ge mig något att dricka.
Lärjungarna hade nämligen gått bort till staden för att köpa mat.
Hur kan du, som är jude, be mig om vatten?
Jag är ju en samarisk kvinna."
(Judarna vill inte ha något med samarierna att göra.)
Om du visste vad Gud har att ge
och vem det är som säger till dig:Ge mig något att dricka, då skulle du ha bett honom,
och han skulle ha gett dig levande vatten.
Herre, du har inget att hämta upp det med och brunnen är djup.
Varifrån tar du då det levande vattnet?
Skulle du vara större än vår fader Jakob som gav oss brunnen
och själv drack ur den,
liksom hans söner och hans boskap?
Den som dricker av det här vattnet blir törstig igen.
Men den som dricker av det vatten jag ger honom blir aldrig mer törstig.
Det vatten jag ger blir en källa i honom,
med ett flöde som ger evigt liv.
Herre, ge mig det vattnet, så att jag aldrig blir törstig
och behöver gå hit efter vatten
Gå och hämta din man.
Jag har ingen man.
Du har rätt när du säger att du inte har någon man.
Fem män har du haft,
och den du nu har är inte din man.
Där talade du sanning
Herre, jag ser att du är en profet.
Våra fäder har tillbett Gud på det här berget,
men ni säger att platsen där man skall tillbe honom finns i Jerusalem.
Tro mig, kvinna,
den tid kommer då det varken är på det här berget
eller i Jerusalem som ni skall tillbe Fadern.
Ni tillber det som ni inte känner till.
Vi tillber det vi känner till,
eftersom frälsningen kommer från judarna.
Men den tid kommer,
ja, den är redan här,
då alla sanna gudstillbedjare
skall tillbe Fadern i ande och sanning.
Ty så vill Fadern att man skall tillbe honom.
Gud är ande,
och de som tillber honom måste tillbe
i ande och sanning.
Jag vet att Messias kommer (alltså den Smorde)
och när han kommer skall han låta oss veta allt.
Det är jag,
den som talar till dig
I detsamma kom lärjungarna.
De blev förvånade över att han talade med en kvinna,
men ingen frågade vad han ville henne
eller varför han talade med henne.
Kvinnan lät sin vattenkruka stå och gick bort till staden.
Kom så får ni se en man som har sagt mig allt som jag har gjort.
Kan han vara Messias?
De gick ut ur staden för att söka upp honom.
Under tiden sade lärjungarna till honom:
Rabbi, kom och ät. Han svarade:
Jag har mat att äta som ni inte känner till.
Lärjungarna sade då till varandra:
Kan någon ha kommit med mat till honom?
Min mat är att göra hans vilja som har sänt mig
och att fullborda hans verk.
Ni säger: fyra månader till, så är det dags att skörda.
Men jag säger er: lyft blicken och se hur fälten
redan har vitnat till skörd.
Den som skördar får sin lön, han bärgar grödan till evigt liv,
så att den som sått och den som skördar kan glädja sig tillsammans.
Här gäller ju ordet att en sår och en annan skördar.
Jag har sänt er att skörda där ni inte behövt arbeta.
Andra har arbetat,
och ni får lönen för deras möda.
Många samarier från den staden hade kommit till tro på honom
genom kvinnans ord när hon försäkrade: Han har sagt mig allt som jag har gjort.
När samarierna kom till honom
bad de honom stanna hos dem,
och han stannade där två dagar.
Många fler kom till tro genom hans egna ord,och de sade till kvinnan:
Nu är det inte längre vad du har sagt som får oss att tro.
Vi har själva hört honom
och vet att han verkligen är världens frälsare.
Efter de två dagarna
fortsatte Jesus till Galileen.
Han hade själv vittnat om
att en profet inte har något anseende i sin hemtrakt.
När han nu kom till Galileen blev han väl mottagen,
eftersom galileerna hade sett allt han
hade gjort i Jerusalem under högtiden. De hade också firat högtiden där.
Han kom alltså tillbaka till Kana i Galileen,
där han hade gjort vattnet till vin.
En man i kunglig tjänst hade en son som låg sjuk i Kafarnaum.
När han fick höra att Jesus hade lämnat Judeen och var i Galileen,
sökte han upp honom
och bad honom komma ner till Kafarnaum
och bota hans son, som låg för döden.
Om ni inte får se tecken och under, så tror ni inte.
Herre, kom
innan mitt barn dör.
Gå hem,
din son lever.
Mannen trodde på vad Jesus sade och gick.
När han ännu var på väg hem möttes han av sina tjänare,som talade om för honom
att pojken levde.
Han frågade då vid vilken tid på dagen han hade blivit bättre,
I går vid sjunde timmen lämnade febern honom.
Då förstod fadern att det hade hänt just när Jesus sade till honom:
Din son lever.
och han kom till tro liksom alla i hans hus.
Detta var det andra tecknet,
och Jesus gjorde det när han hade kommit från Judeen till Galileen.
Sedan inföll en av judarnas högtider, och Jesus gick upp till Jerusalem.
Vid fårdammen i Jerusalem finns ett bad
med det hebreiska namnet Betesda. Det har fem pelargångar,
och i dem låg en mängd sjuka,
blinda, lama och lytta.
Där fanns en man som hade varit sjuk i trettioåtta år.
Då Jesus såg honom ligga där
och fick veta att han varit sjuk länge frågade han honom:
Vill du bli frisk?
Herre, jag har ingen som kan hjälpa mig ner i bassängen när vattnet börjar svalla.
Medan jag försöker ta mig dit hinner någon annan ner före mig
Stig upp,
ta din bädd och gå.
Genast blev mannen frisk
och tog sin bädd
och gick.
Men det var sabbat den dagen,
och judarna sade till honom som hade blivit botad:
Det är sabbat. Du får inte bära på din bädd.
Den som gjorde mig frisk sade åt mig att ta min bädd och gå.
Vem var det som sade åt dig att ta den och gå?
Han som hade botats visste inte vem det var,
för Jesus hade dragit sig undan eftersom det var mycket folk på platsen.
Efteråt fann Jesus honom i templet.
Du har blivit frisk.
Synda inte mer,
så att det inte händer dig något värre.
Mannen gick då
och talade om för judarna att det var Jesus som hade gjort honom frisk.
Nu började judarna förfölja Jesus,
eftersom han hade gjort detta på en sabbat.
Men han sade till dem:
Min fader verkar ännu i denna stund,
och därför verkar också jag.
Då blev judarna ännu ivrigare att döda honom,
eftersom han inte bara upphävde sabbatsbudet
utan också påstod att Gud var hans far
och därmed jämställde sig med Gud.
Jesus vände sig till dem och sade:
Sannerligen, jag säger er:
Sonen kan inte göra något av sig själv,
utan bara det han ser Fadern göra. Vad Fadern gör, det gör också Sonen.
Fadern älskar Sonen
och visar honom allt vad han själv gör,
och ännu större gärningar skall han visa honom, så att ni kommer att häpna.
Ty liksom Fadern uppväcker de döda och ger dem liv,
så ger också Sonen liv åt vem han vill.
Och Fadern dömer ingen
utan har helt överlåtit domen åt Sonen,
för att alla skall ära Sonen liksom de ärar Fadern.
Den som inte ärar Sonen ärar inte heller Fadern, som har sänt honom.
Sannerligen, jag säger er:
den som hör mitt ord och tror på honom som har sänt mig,
han har evigt liv.
Han faller inte under domen utan har övergått från döden till livet.
Sannerligen, jag säger er:
den stund kommer,
ja, den är redan här,
då de döda skall höra Guds sons röst
och de som hör den skall få liv.
Ty liksom Fadern äger liv,
så har han också låtit Sonen äga liv,
och han har gett honom makt att hålla dom, eftersom han är
Människosonen.
Var inte förvånade över detta.
Den stund kommer då alla som ligger i sina gravar skall höra hans röst och gå ut ur dem;
de som har gjort det goda skall uppstå till livet,
och de som har gjort det onda
skall uppstå till domen.
Av mig själv kan jag inte göra något:
som jag hör, så dömer jag, och min dom är rättvis,
ty jag följer inte min egen vilja utan hans vilja som har sänt mig.
Om jag själv vittnar om mig
är mitt vittnesbörd inte giltigt.
Men det är en annan som vittnar om mig,
och jag vet att hans vittnesbörd om mig är giltigt.
Ni har sänt bud till Johannes,
och han har vittnat för sanningen. Jag vill inte ha något vittnesbörd om mig från någon människa,
men jag säger detta för att ni skall bli räddade.
Johannes var en lampa som brann och lyste,
och en kort tid hänfördes ni av hans ljus.
Men jag har fått ett starkare
vittnesbörd än det Johannes gav.
Ty de verk
som Fadern har gett mig i uppdrag att fullborda,
just de som jag utför, vittnar om att Fadern har sänt mig..
Och Fadern som har sänt mig har själv vittnat om mig.
Men ni har aldrig hört hans röst eller sett hans gestalt,
och ni har inte behållit hans ord,
eftersom ni inte tror på honom som han har sänt.
Ni forskar i skrifterna därför att ni tror att de
kan ge er evigt liv. Just dessa vittnar om mig,
men ni vill inte komma till mig för att få liv.
Människors ära vill jag inte ha,
men jag har förstått
att ni inte har någon kärlek till Gud.
Jag har kommit i min faders namn, och ni tar inte emot mig.
Men kommer någon i sitt eget namn, så tar ni emot honom.
Hur skall ni kunna tro, ni som vill bli ärade av varandra
och inte söker äran hos den
ende Guden?
Tro inte att jag skall anklaga er hos Fadern;
den som anklagar er är Mose, han som ni har satt ert hopp till.
Om ni trodde på Mose skulle ni tro på mig,
ty det var om mig han skrev.
Men om ni inte tror på vad han har skrivit, hur skall ni då kunna tro på vad jag har sagt?
Sedan for Jesus över till andra sidan av Galileiska sjön,
eller Tiberiassjön.
Mycket folk följde efter,
därför att de såg de tecken han gjorde genom att bota de sjuka.
Och Jesus gick upp på berget och satte sig där med sina lärjungar.
Det var strax före judarnas påskhögtid.
Jesus lyfte blicken och såg att så mycket folk var på väg till honom.
Var skall vi köpa bröd så att alla dessa får något att äta?
Det sade han för att pröva Filippos,
själv visste han vad han skulle göra.
Det räcker inte med bröd för tvåhundra denarer,
om de skall få en bit var.
En av lärjungarna, Simon Petrus bror Andreas, sade:
Här är en pojke som har fem kornbröd och två fiskar.
Men vad förslår det till så många?
Låt folket slå sig ner.
Det var gott om gräs på den platsen.
Och de slog sig ner.
det var omkring fem tusen män.
Jesus tog brödet,
tackade Gud
och delade ut åt dem som låg där,
och likaså av fiskarna
så mycket de ville ha.
När de hade ätit sig mätta sade han till lärjungarna:
Samla ihop bitarna som har blivit över,
så att ingenting förfars.
De samlade ihop dem och fyllde tolv korgar
med de bitar av de fem kornbröden som hade blivit över när de ätit.
Då människorna såg vilket tecken han hade gjort sade de:
Detta måste vara Profeten
som skall komma hit till världen.
Men Jesus, som förstod att de tänkte tvinga honom
med sig för att göra honom till kung,
drog sig undan till berget igen, i ensamhet.
När det hade blivit kväll gick hans lärjungar ner till sjön
och steg i en båt
för att ta sig över till Kafarnaum på andra sidan.
Det var redan mörkt, och Jesus hade ännu inte kommit tillbaka.
Det blåste hårt och vågorna gick höga.
När de hade rott en halvmil
fick de se Jesus
komma gående på sjön
och närma sig båten.
De blev rädda.
Det är jag,
var inte rädda.
Då ville de ta med honom i båten,
och med ens var den framme vid stranden
dit de var på väg.
Nästa dag upptäckte folkmassan, som var kvar på andra sidan sjön,
att det bara hade funnits en enda båt där
och att Jesus inte hade följt med sina lärjungar
i den utan att de hade gett sig av ensamma.
Men det kom andra båtar från Tiberias och lade till nära platsen
där man hade ätit brödet, det som Herren hade läst tacksägelsen över.
När folket nu upptäckte att Jesus inte var där och inte heller hans lärjungar
steg de i båtarna och for över till Kafarnaum för att leta efter Jesus.
De fann honom där på andra sidan sjön och frågade honom:
Rabbi, när kom du hit?
Sannerligen, jag säger er:
ni söker inte efter mig därför att ni har fått se tecken
utan därför att ni åt av bröden och blev mätta.
Arbeta inte för den föda som är förgänglig
utan för den föda som består och skänker evigt liv
och som Människosonen skall ge er.
Ty på honom har Fadern, Gud själv, satt sitt sigill.
Vad skall vi göra för att utföra Guds verk?
Detta är Guds verk: att ni tror på honom som han har sänt.
Vilket tecken vill du göra, så att vi kan se det och tro på dig?
Vad kan du utföra?
Våra fäder åt mannat i öknen, så som det står skrivet:
Han gav dem bröd från himlen att äta.
Sannerligen, jag säger er:
Mose gav er inte brödet från himlen,
men min fader ger er det sanna brödet från himlen.
Guds bröd är det bröd som kommer ner från himlen
och ger världen liv.
Herre, ge oss alltid det brödet
Jag är livets bröd.
Den som kommer till mig skall aldrig hungra,
och den som tror på mig skall aldrig någonsin törsta.
Men som jag har sagt er: ni har sett mig och tror ändå inte.
Alla som Fadern ger mig skall komma till mig,
och den som kommer till mig skall jag inte visa bort.
Ty jag har inte kommit ner från himlen för att göra vad jag själv vill
utan för att göra hans vilja som har sänt mig.
Och detta är hans vilja som har sänt mig:
att jag inte skall låta någon gå förlorad av dem som han har gett mig
utan låta dem uppstå på den sista dagen.
Ty detta är min faders vilja:
att alla som ser Sonen och tror på honom skall ha evigt liv.
Och jag skall låta dem uppstå på den sista dagen.
Judarna förargade sig över att han hade sagt:
Jag är brödet som har kommit ner från himlen.
Är det inte
Jesus, Josefs son?
Vi känner ju hans far och mor.
Hur kan han då säga att han har kommit ner från himlen?
Var inte förargade.
Ingen kan komma till mig utan att Fadern som har sänt mig drar honom,
och jag skall låta honom uppstå på den sista dagen.
Det står skrivet hos profeterna:
Alla skall bli Guds lärjungar.
Var och en som har lyssnat till Fadern och lärt av honom kommer till mig.
Men ingen har sett Fadern,
utom den som har kommit från Gud; han har sett Fadern.
Sannerligen, jag säger er:
den som tror
har evigt liv.
Jag är livets bröd.
Era fäder åt mannat i öknen och de dog.
Men brödet som kommer ner från himlen är sådant
att den som äter av det inte skall dö.
Jag är det levande brödet, som har kommit ner från himlen.
Den som äter av det brödet skall leva i evighet.
Brödet jag skall ge är mitt kött,
jag ger det för att världen skall leva.
Judarna började då tvista med varandra
om hur han kunde ge dem sitt kött att äta
Sannerligen, jag säger er:
om ni inte äter Människosonens kött och dricker hans blod
äger ni inte livet.
Den som äter mitt kött och dricker mitt blod har evigt liv,
och jag skall låta honom uppstå på den sista dagen.
Ty mitt kött är verklig föda, och mitt blod är verklig dryck.
Den som äter mitt kött och dricker mitt blod förblir i mig
och jag i honom.
Liksom den levande Fadern har sänt mig
och jag lever genom Fadern,
skall också den som äter mig leva genom mig.
Detta är brödet som har kommit ner från himlen,
ett annat bröd än det som fäderna åt. De dog,
men den som äter detta bröd
skall leva i evighet.
Detta sade han när han undervisade i synagogan i Kafarnaum.
Många av hans lärjungar som hörde honom tala sade:
Det är outhärdligt, det han säger. Vem står ut med att höra på honom?
Jesus, som genast förstod att lärjungarna förargade sig över hans ord.
Får det här er att vackla?
Hur blir det då
om ni får se Människosonen stiga upp dit där han var förut?
Det är anden som ger liv,
köttet är till ingen hjälp.
De ord jag har talat till er är ande och liv.
Men det är några av er
som inte tror.
Jesus visste ju från början vilka som inte trodde
och vem som skulle förråda honom.
Det var därför jag sade er
att ingen kan komma till mig
om han inte får det som gåva av Fadern.
Då drog sig många av hans lärjungar
tillbaka och ville inte längre följa med honom.
Inte...
vill väl ni också gå er väg?
Herre, till vem skulle vi gå?
Du har det eviga livets ord,
och vi tror och vi förstår
att du är Guds helige.
Guds helige.
Har jag inte själv valt ut er tolv?
Och ändå är en av er en djävul.
Han menade Judas, Simon Iskariots son,
ty denne skulle förråda honom,
och han var en av de tolv.
Sedan vandrade Jesus omkring i Galileen.
I Judeen ville han inte vandra
eftersom judarna var ute efter att döda honom.
Judarnas lövhyddefest närmade sig.
Hans bröder sade då till honom:
Stanna inte här utan gå till Judeen,
så att också dina lärjungar får se dina gärningar.
Ingen verkar i skymundan om han vill bli allmänt känd.
Om du gör sådana ting, visa dig då för världen
Inte heller hans bröder trodde på honom.
Min tid är ännu inte inne,
men för er är det alltid rätt tid.
Er kan världen inte hata, men mig hatar den
därför att jag vittnar om att dess gärningar är onda.
Gå ni upp till högtiden.
Jag gör det inte den här gången,
min tid är ännu inte inne.
Och han stannade själv kvar i Galileen.
Men när hans bröder hade gått upp till högtiden gick han också dit,
inte öppet utan i hemlighet.
Judarna sökte efter honom under högtiden och
undrade var han fanns.
Det pratades mycket om honom bland folket;
några sade att han var en bra människa,
andra att han vilseledde folket.
Men ingen vågade tala öppet om honom
av rädsla för judarna.
När halva högtiden redan var förbi
gick Jesus upp till templet och började undervisa.
Judarna blev förvånade.
Hur kan han som inte har studerat
vara så lärd?
Min lära är inte min, utan hans som har sänt mig.
Om någon vill göra hans vilja skall han förstå
om min lära är från Gud eller om jag talar av mig själv.
Den som talar av sig själv söker sin egen ära.
Men den som söker hans ära som har sänt honom,
han talar sanning,och det finns ingen orättfärdighet hos honom.
Har inte Mose gett er lagen?
Och ändå gör ingen av er vad lagen säger.
Varför vill ni döda mig?
Du är besatt. Vem vill döda dig?
En sak har jag gjort som ni alla undrar över.
Mose har gett er omskärelsen
fast den inte kommer bara från Mose utan från fäderna
och ni omskär även på en sabbat.
Om en människa blir omskuren på sabbaten för att Moses lag inte skall brytas,
varför blir ni då uppretade på mig
för att jag har gjort en människa helt och hållet frisk på sabbaten?
Döm inte efter skenet,
utan döm rättvist.
Då sade några av jerusalemborna:
Är det inte mannen som de vill döda?
Här står han och talar öppet, och de säger ingenting till honom.
Inte kan väl rådsherrarna ha blivit övertygade om att han är Messias?
Varifrån den här mannen är, det vet vi ju,
men när Messias kommer vet ingen varifrån han är.
Då ropade Jesus där han undervisade i templet:
Ja, ni vet vem jag är
och varifrån jag kommer.
Men jag har inte kommit av mig själv;
det finns förvisso en som har sänt mig,
men honom känner inte ni. Jag känner honom
därför att jag kommer från honom och därför att han har sänt mig.
De ville gripa honom,
men ingen lyfte sin hand mot honom; hans stund var ännu inte inne.
Bland folket kom många till tro på honom,
Inte kan väl Messias göra fler tecken, när han kommer, än den här mannen har gjort?
Fariseerna fick höra vad folket pratade om honom,
och översteprästerna och fariseerna skickade ut sina män för att gripa honom.
Ännu en kort tid är jag hos er
innan jag går till honom som har sänt mig.
Ni kommer att söka efter mig men inte finna mig,
och där jag är, dit kan ni inte komma.
Då sade judarna till varandra:
Vart tänker han gå, eftersom vi inte skall finna honom?
Inte tänker han väl gå till dem som bor kring- spridda bland grekerna och undervisa dem?
Vad menar han när han säger: Ni kommer att söka efter mig
men inte finna mig,
och där jag är, dit kan ni inte komma?
På högtidens sista och största dag
ställde sig Jesus och ropade:
Är någon törstig, så kom till mig och drick.
Den som tror på mig,
ur hans inre skall flyta strömmar av levande vatten, som skriften säger.
Detta sade han om Anden,
som de som trodde på honom skulle få.
Ty ännu hade Anden inte kommit,
eftersom Jesus ännu inte hade blivit förhärligad.
Några i hopen som hörde detta sade:
Han måste vara Profeten, Han är Messias.
Inte kommer väl Messias från Galileen?
Säger inte skriften att Messias skall vara av Davids ätt
och komma från Betlehem, byn där David bodde?
Så blev hopen oenig om honom.
Några ville gripa honom,
men ingen lyfte sin hand mot honom.
När deras folk kom tillbaka
frågade översteprästerna och fariseerna:
Varför har ni inte tagit hit honom?
Aldrig har någon människa talat som han.
Har ni också blivit vilseledda?
Finns det någon i rådet eller bland fariseerna som tror på honom?
Men den stora hopen, som inte kan lagen,
den är förtappad.
Nikodemos, som själv satt i rådet och som tidigare hade sökt upp Jesus,
Inte dömer väl vår lag någon utan att man först har hört honom
och tagit reda på vad han gör?
Är kanske du också från Galileen?
Se efter i skriften,
så skall du finna att ingen profet kommer från Galileen.
Alla gick hem, var och en till sitt,
men Jesus gick till Olivberget.
Tidigt på morgonen var han tillbaka i templet.
Allt folket samlades kring honom, och han satte sig ner och undervisade.
De skriftlärda och fariseerna
kom då dit med en kvinna som hade ertappats med äktenskapsbrott
De ställde henne framför honom;
Mästare,
den här kvinnan togs på bar gärning när hon begick äktenskapsbrott.
I lagen föreskriver Mose
att sådana kvinnor skall stenas.
Vad säger du?
Detta sade de för att sätta honom på prov och få något att anklaga honom för.
Men Jesus böjde sig ner och ritade på marken med fingret.
När de envisades med sin fråga
såg han upp.
Den av er som är fri från synd
skall kasta första stenen på henne.
Och han böjde sig ner igen och ritade på marken.
När de hörde hans svar gick de därifrån en efter en,
de äldste först,
och han blev ensam kvar med kvinnan framför sig.
Jesus såg upp;
Kvinna, vart tog de vägen?
Var det ingen som dömde dig?
Nej, herre.
Inte heller...
jag dömer dig.
Gå nu,
och synda inte mer
Sedan talade Jesus till dem och sade:
Jag är världens ljus.
Den som följer mig skall inte vandra i mörkret utan ha livets ljus.
Du vittnar om dig själv,
ditt vittnesbörd är inte giltigt
Även om jag vittnar om mig själv är mitt vittnesbörd giltigt.
Jag vet varifrån jag kommer och vart jag går.
Men ni vet inte varifrån jag kommer eller vart jag går.
Ni dömer på människovis,
jag dömer ingen.
Om jag ändå dömer är min dom riktig,
eftersom jag inte är ensam;
han som har sänt mig är med mig.
Och i er egen lag står det
att vad två vittnar är giltigt.
Jag vittnar om mig själv,
och om mig vittnar också Fadern som har sänt mig.
Var finns din far?
Ni känner varken mig eller min fader.
Kände ni mig skulle ni också känna min fader
Det var vid skattkammaren han sade detta
medan han undervisade i templet
Men ingen grep honom,
hans stund hade ännu inte kommit.
Jag går bort, och ni kommer att söka efter mig,
men ni skall dö i er synd.
Dit jag går kan ni inte komma
Tänker han ta sitt liv,
eftersom han säger att vi inte kan komma dit han går?
Ni hör hemma här nere,
jag är ovanifrån.
Ni tillhör denna världen, jag tillhör inte denna världen.
Därför sade jag att ni skall dö i era synder.
Ty om ni inte tror att jag är den jag är
skall ni dö i era synder.
Vem är du då?
Varför talar jag alls till er?
Jag har mycket att säga om er
och mycket att döma er för.
Men han som har sänt mig talar sanning,
och det jag har hört av honom förkunnar jag för världen.
De förstod inte att han talade till dem om Fadern.
När ni har upphöjt Människosonen skall ni förstå
att jag är den jag är
och att jag inte gör något av mig själv
utan talar så som Fadern har lärt mig.
Och han som har sänt mig är med mig.
Han lämnar mig inte ensam,
eftersom jag alltid gör det som behagar honom.
När han sade detta kom många till tro på honom.
Om ni förblir i mitt ord är ni verkligen mina lärjungar.
Ni skall lära känna sanningen, och sanningen skall göra er fria.
Vi härstammar från Abraham och har aldrig varit slavar under någon.
Vad menar du då med att vi skall bli fria?
Sannerligen, jag säger er:
var och en som syndar är slav under synden.
Slaven stannar inte i huset för alltid,
men sonen stannar för alltid.
Om nu Sonen befriar er blir ni verkligen fria.
Jag vet att ni härstammar från Abraham.
Men ni vill döda mig därför att mitt ord inte har trängt in i er.
Jag förkunnar vad jag själv har sett hos Fadern.
Och ni gör vad ni har hört från er fader
Vår fader är Abraham.
Är ni Abrahams barn borde ni göra Abrahams gärningar.
Men nu vill ni döda mig - den som har sagt er sanningen,
som jag har hört av Gud.
Så gjorde inte Abraham.
Ni gör er faders gärningar
Vi är inga oäkta barn.
Vi har Gud till fader och ingen annan
Om Gud vore er fader
skulle ni älska mig, ty jag har utgått från Gud
och kommer från honom.
Jag har inte kommit av mig själv,
utan han har sänt mig.
Varför fattar ni inte vad jag säger?
Därför att ni inte står ut med att höra på mitt ord.
Ni har djävulen till fader,
och ni vill göra vad er fader önskar
Han har varit en mördare från första början,
och han står utanför sanningen
därför att någon sanning inte finns i honom.
När han ljuger talar han med egna ord,
ty han är en lögnare och lögnens fader.
Men jag talar sanning,
och därför tror ni mig inte.
Kan någon av er bevisa att jag har syndat?
Om jag talar sanning, varför tror ni mig då inte?
Den som har Gud till fader, han lyssnar till Guds ord.
Men ni lyssnar inte,
därför att ni inte har Gud till fader.
Har vi inte rätt när vi säger att du är samarier
och att du är besatt.
Jag är inte besatt,
utan jag ärar min fader men ni skymfar mig.
Jag söker inte min egen ära,
men det finns en som söker den och som dömer.
Sannerligen, jag säger er:
den som bevarar mitt ord skall aldrig någonsin se döden.
Nu vet vi att du är besatt.
Abraham dog och profeterna likaså,
men du säger att den som bevarar ditt ord aldrig någonsin skall möta döden.
Skulle du vara större än vår fader Abraham?
Han dog,
och profeterna dog.
Vem tror du att du är?
Om jag själv förhärligar mig är min härlighet ingenting värd.
Det är min fader som förhärligar mig, han som ni säger är er Gud.
Ni vet inte vem han är, men jag känner honom,
och om jag säger att jag inte känner honom,
så blir jag en lögnare som ni. Men jag känner honom, och jag bevarar hans ord.
Er fader Abraham jublade
över att han skulle få se min dag.
Han fick se den och gladde sig.
Du är inte femtio år, och ändå har du sett Abraham.
Sannerligen, jag säger er:
JAG ÄR och jag var innan
Abraham blev till.
Då tog de upp stenar för att kasta på honom,
men Jesus försvann och lämnade templet.
Där Jesus kom gående fick han se en man som hade varit blind från födelsen
Rabbi,
vem har syndat,
han själv eller hans föräldrar, eftersom han föddes blind?
Varken han eller hans föräldrar har syndat,
men Guds gärningar skulle uppenbaras på honom.
Medan dagen varar
måste vi göra hans gärningar som har sänt mig.
Natten kommer,
då ingen kan arbeta.
Så länge jag är i världen
är jag världens ljus.
Sedan spottade han på marken,
gjorde en deg med spottet
och strök degen på mannens ögon
Gå och tvätta dig i Siloadammen.
(Siloa betyder utsänd.)
Mannen gick dit och tvättade sig
och kom tillbaka seende
Hans grannar och de som förut hade sett honom som tiggare sade:
Är det inte han som satt och tiggde?
Jo, det är han. Nej, men han är lik honom.
Det är jag.
Hur öppnades dina ögon?"
Han som heter Jesus gjorde en deg och strök den på mina ögon
och sade åt mig att gå till Siloadammen och tvätta mig.
Jag gick dit och tvättade mig,
och sedan kunde jag se.
Var är han? Jag vet inte.
De förde mannen som hade varit blind till fariseerna.
Det var på en sabbatsdag som Jesus hade gjort degen och öppnat hans ögon.
Nu frågade också fariseerna honom hur han hade fått sin syn.
Han lade en deg på mina ögon,
och jag tvättade mig, och nu kan jag se.
Mannen han talar om är inte sänd av Gud, han håller inte sabbaten.
Hur skulle en syndare kunna göra sådana tecken?
De var alltså oeniga,
Vad tror du själv om honom,
eftersom han öppnade dina ögon?
Att han är en profet.
Judarna trodde inte på att
så de kallade till sig den botade mannens föräldrar.
Är det här er son
som ni säger var född blind?
Hur kommer det sig att han kan se nu?
Vi vet att det här är vår son och att han föddes blind.
Men hur han kan se nu vet vi inte.
Och vem som har öppnat hans ögon, det vet vi heller inte.
Fråga honom,
han är gammal nog, han kan svara för sig själv.
Detta sade föräldrarna av rädsla för judarna.
Redan då hade nämligen judarna kommit överens om att den som erkände
Jesus som Messias skulle uteslutas ur synagogan.
Det var därför som mannens föräldrar sade: Han är gammal nog. Fråga honom själv.
För andra gången kallade de alltså till sig mannen som hade varit blind
Ge Gud äran.
Vi vet att den här mannen är en syndare.
Om han är en syndare vet jag inte.
Men det vet jag,
att jag som var blind
nu kan se
Vad gjorde han med dig?
Hur öppnade han dina ögon?
Det har jag redan sagt er, men ni ville inte lyssna.
Varför vill ni höra det igen? Kanske ni också tänker bli hans lärjungar?
Då snäste de av honom och sade:
Du är hans lärjunge, men vi är Moses lärjungar.
Vi vet att Gud har talat till Mose,
men varifrån den här mannen kommer, det vet vi inte.
Ja, det är det märkliga,
att ni inte vet varifrån han kommer, och ändå har han öppnat mina ögon.
Vi vet att Gud inte lyssnar till syndare,
men om någon fruktar Gud och gör hans vilja, då lyssnar han till honom.
Aldrig förr
har man hört att någon har öppnat ögonen på en som var född blind.
Om den här mannen inte vore sänd av Gud hade han inte kunnat göra någonting.
Du föddes syndig alltigenom,
och du skall undervisa oss!
Och de körde ut honom.
Jesus fick höra att de hade kört ut honom, och när han träffade honom frågade han:
Tror du på Människosonen?
Vem är han, herre? Jag vill tro på honom.
Du har sett honom.
Det är han som talar med dig.
Jag tror, herre
och föll ner för honom.
Till en dom har jag kommit hit till världen,
för att de som inte ser skall se
och de som ser skall bli blinda.
Några fariseer som var tillsammans med honom hörde detta och sade till honom:
Är kanske vi också blinda?
Om ni vore blinda skulle ni vara utan synd.
Men nu säger ni att ni ser.
Er synd står kvar.
Sannerligen, jag säger er:
den som inte går in i fårfållan genom grinden
utan klättrar in på ett annat ställe, han är en tjuv och en rövare.
Men den som går in genom grinden är fårens herde.
För honom öppnar grindvakten,
och fåren hör hans röst, och han ropar på sina får med deras namn
och för ut dem. När han har släppt ut sina får
går han före dem, och fåren följer honom därför att de känner igen hans röst.
Men en främling följer de inte,
utan springer ifrån honom,
därför att de inte känner igen främmande röster.
Denna bild använde Jesus när han talade till dem, men de förstod inte vad han menade.
Sedan sade Jesus:
Sannerligen, jag säger er: jag är grinden in till fåren.
Alla som har kommit före mig är tjuvar och rövare,
men fåren har inte lyssnat till dem.
Jag är grinden.
Den som går in genom mig skall bli räddad.
Han skall gå in och han skall gå ut, och han skall finna bete.
Tjuven kommer bara för att stjäla, slakta och döda.
Jag har kommit för att de skall ha liv,
och liv i överflöd.
Jag är den gode herden. Den gode herden ger sitt liv för fåren.
Den som är lejd och inte är herde och inte äger fåren,
han överger fåren
och flyr när han ser vargen komma,
och vargen river dem och skingrar hjorden.
Han är ju lejd
och bryr sig inte om fåren.
Jag är den gode herden,
och jag känner mina får, och de känner mig,
liksom Fadern känner mig och jag känner Fadern.
Och jag ger mitt liv för fåren.
Jag har också andra får,
som inte hör till den här fållan.
Också dem måste jag leda,
och de skall lyssna till min röst,
och det skall bli en hjord och en herde.
Fadern älskar mig
därför att jag ger mitt liv för att sedan få det tillbaka.
Ingen har tagit det ifrån mig,
jag ger det av fri vilja.
Jag har rätt att ge det,
och jag har rätt att få det tillbaka.
Detta har min fader bestämt för mig.
De orden gav upphov till ny oenighet bland judarna.
Han är besatt och från sina sinnen.
Hur kan ni höra på honom? Så talar inte den som är besatt.
Kan en demon öppna ögonen på blinda?
Nu inföll
tempelinvigningsfesten i Jerusalem. Det var vinter,
och Jesus gick omkring i Salomos pelarhall i templet.
Då omringade judarna honom.
Hur länge skall du hålla oss i ovisshet?
Om du är Messias, så säg det öppet.
Jag har sagt er det, men ni tror det inte.
Gärningarna som jag gör i min faders namn vittnar om mig.
Men ni tror inte,
därför att ni inte hör till mina får.
Mina får lyssnar till min röst,
och jag känner dem, och de följer mig.
Jag ger dem evigt liv, och de skall aldrig någonsin gå under,
och ingen skall rycka dem ur min hand.
Vad min fader har gett mig är större än allt annat,
och ingen kan rycka det ur min faders hand.
Jag och Fadern är ett.
Då tog judarna på nytt upp stenar för att stena honom.
Jag har låtit er se så många goda gärningar
som kommer från Fadern.
För vilken av dem stenar ni mig?
Det är inte för någon god gärning vi stenar dig,
utan för att du hädar
och gör dig själv till Gud, fast du är människa.
Står det inte i er lag:
Jag har sagt att ni är gudar?
Lagen kallar alltså dem som fick
Guds ord för gudar,
och skriften kan inte upphävas.
Hur kan ni då säga till mig,
som Fadern har helgat och sänt till världen,
att jag hädar när jag säger: Jag är Guds son.
Om jag inte gör min faders gärningar skall ni inte tro på mig.
Men om jag gör de gärningarna, så tro åtminstone på dem,
om ni nu inte kan tro på mig.
Då skall ni fatta och förstå
att Fadern är i mig
och jag i Fadern.
De försökte återigen gripa honom, men han kom undan.
Sedan begav han sig på nytt till den plats på andra sidan Jordan
där Johannes först hade döpt.
Där stannade han,
och många kom till honom.
De sade att Johannes visserligen inte hade gjort något tecken
men att allt som han hade sagt om Jesus var sant.
Och många kom där till tro på honom.
En man som hette Lasaros låg sjuk. Han var från Betania,
byn där Maria och hennes syster Marta bodde.
(Det var Maria som smorde Herren med välluktande balsam
och torkade hans fötter med sitt hår,
och Lasaros som låg sjuk var hennes bror.)
Systrarna skickade bud till Jesus:
Herre, din vän är sjuk.
När Jesus hörde det sade han:
Den sjukdomen leder inte till döden
utan skall visa Guds härlighet,
så att Guds son blir förhärligad genom den.
Jesus var mycket fäst vid Marta och hennes syster och Lasaros.
När han nu hörde att Lasaros var sjuk
stannade han först kvar två dagar där han befann sig,
men sedan sade han till lärjungarna: Låt oss gå tillbaka till Judeen.
Rabbi, nyss försökte judarna stena dig,
och nu går du tillbaka dit!
Har dagen inte tolv timmar?
Den som vandrar om dagen snavar inte,
eftersom han ser denna världens ljus.
Men den som vandrar om natten, han snavar,
eftersom ljuset inte finns i honom.
Vår vän Lasaros sover,
men jag går dit för att väcka honom.
Herre, sover han, så blir han frisk.
Jesus hade talat om hans död,
men de trodde att han menade vanlig sömn.
Då sade Jesus rent ut till dem:
Lasaros är död.
Och för er skull,
för att ni skall tro,
är jag glad att jag inte var där.
Men låt oss nu gå till honom.
Tomas, som kallades Tvillingen, sade till de andra lärjungarna:
Låt oss gå med för att dö med honom
När Jesus kom dit fann han att Lasaros redan hade legat fyra dagar i graven.
Betania låg inte långt från Jerusalem, ungefär en halvtimmes väg,
och många judar hade kommit ut till Marta och Maria
för att trösta dem i sorgen över brodern.
När Marta hörde att Jesus var på väg gick hon och mötte honom.
Men Maria satt kvar hemma.
Herre, om du hade varit här
hade min bror inte dött.
Men jag vet ändå att
Gud skall ge dig vad du än ber honom om.
Din bror kommer att uppstå.
Jag vet att han skall uppstå vid uppståndelsen på den sista dagen.
Jag är uppståndelsen och livet.
Den som tror på mig skall leva
om han än dör,
och den som lever och tror på mig
skall aldrig någonsin dö.
Tror du detta?
Ja, herre,
jag tror att du är Messias,
Guds son, han som skulle komma hit till världen.
Sedan gick hon hem
och kallade på sin syster Maria och viskade:
Mästaren är här
och kallar på dig.
När Maria hörde det steg hon strax upp och gick för att möta honom.
Men Jesus hade ännu inte kommit in i byn
utan var kvar där Marta hade träffat honom.
Judarna som var hemma hos Maria för att trösta henne
såg att hon hastigt reste sig och gick ut, och de följde efter
i tron att hon gick till graven för att gråta där.
När Maria nu kom dit där Jesus var och fick se honom kastade hon sig för hans fötter.
Herre,
om du hade varit här
hade min bror inte dött.
När Jesus såg hur hon grät
och hur judarna som hade följt med henne också grät
blev han upprörd och skakad i sitt innersta.
Var har ni lagt honom?
Herre, kom och se.
Jesus föll i gråt.
Då sade judarna: Se, hur mycket han höll av honom.
Men några av dem sade:
Kunde inte han som öppnade ögonen på den blinde
ha gjort så att Lasaros inte behövt dö?
Jesus blev åter upprörd och gick till graven.
Det var en klipphåla med en sten för öppningen.
Ta bort stenen.
Herre, han luktar redan, det har ju gått fyra dagar.
Har jag inte sagt dig att om du tror, skall du få se Guds härlighet?
De tog bort stenen,
och Jesus lyfte blicken mot himlen.
Fader, jag tackar dig för att du har hört mig.
Själv visste jag att du alltid hör mig,
men jag säger detta med tanke på alla dem som står här,
för att de skall tro på att du har sänt mig.
Sedan ropade han med hög röst:
Lasaros,
kom ut!
Och den döde kom ut
med armar och ben inlindade i bindlar
och med ansiktet täckt av en duk.
Gör honom fri och låt honom gå.
Många av judarna, de som hade gått ut till Maria och sett vad Jesus gjorde,
kom till tro på honom.
Men några av dem gick till fariseerna och berättade vad Jesus hade gjort.
Översteprästerna och fariseerna kallade då samman rådet och sade:
Vad skall vi göra?
Den här mannen gör många tecken.
Om vi låter honom fortsätta börjar alla tro på honom,
och då kommer romarna och utplånar både vår heliga plats och vårt folk.
En av dem, Kajafas, som var överstepräst det året, sade till dem:
Ni förstår ingenting.
Ni fattar inte
att det är bättre för er att en enda människa dör för folket
än att hela folket går under.
Detta sade han inte av sig själv,
utan som överstepräst det året
talade han profetiskt: Jesus skulle dö för folket,
och inte bara för folket utan också för att Guds skingrade barn skulle samlas
och bli till ett.
Från den dagen var de fast beslutna att döda honom.
Jesus vandrade därför inte längre öppet omkring bland judarna utan drog sig undan
till Efraim, en stad i området nära öknen, och där höll han till med sina lärjungar.
Judarnas påskfest närmade sig,
och många gick från landsbygden upp till Jerusalem
före påsken för att rena sig.
De sökte efter Jesus
och sade till varandra där de stod i templet:
Vad tror ni, kommer han verkligen inte till högtiden?
Men översteprästerna och fariseerna hade gett befallning
om att den som kände till var Jesus fanns skulle anmäla det,
så att de kunde gripa honom.